‫אני הרגתי את סיריוס בלק!‏
‫הוא חזר.‏
‫הארי פוטר והנסיך חצוי-‏הדם
‫המשטרה ממשיכה לחקור ‫את הסיבה לאסון גשר המילניום.‏
‫הארי פוטר: הנבחר?‏
‫התנועה בנהר הופסקה כדי לאפשר ‫לצוללני המשטרה לחפש ניצולים.‏.‏.‏
‫והאזור עדיין סגור.‏
‫ראש העיר ביקש מתושבי לונדון ‫להישאר רגועים.‏.‏.‏
‫הנפילה:
‫אישתו ובנו של מאלפוי ‫עוזבים את המשפט
‫תושב חדש באזקבן
‫"‏הארי פוטר"‏.‏
‫מי זה הארי פוטר?‏
‫אף אחד.‏
‫למעשה,‏ הוא קצת טמבל.‏
‫העיתון שלך מוזר.‏
‫אני יכולה להישבע שלפני כמה ימים ‫ראיתי תמונה זזה.‏
‫-‏מה,‏ באמת?‏ ‫-‏כבר חשבתי שאני יורדת מהפסים.‏
‫-‏תשמעי,‏ תהיתי אם.‏.‏.‏ ‫-‏בשעה 11.‏ אז אני מסיימת משמרת.‏
‫תוכל לספר לי על הטמבל ההוא,‏ ‫הארי פוטר.‏
‫קסם אלוהי ‫הלילה עשי קצת קסם עם הגבר שלך
‫היית פזיז הקיץ,‏ הארי.‏
‫אני אוהב לנסוע ברכבות.‏
‫זה מסיח את דעתי מהצרות.‏
‫מראה די דוחה,‏ מה?‏
‫הסיפור מרתק,‏ אם יורשה לי לומר.‏
‫אבל זה לא הזמן לספרו.‏
‫קח את זרועי.‏
‫עשה כדבריי.‏
‫זו הייתה התעתקות,‏ נכון?‏
‫אכן כן.‏ ומוצלחת למדי,‏ אגב.‏
‫רוב האנשים מקיאים בפעם הראשונה.‏
‫אין לי מושג למה.‏
‫ברוך בואך לעיירה המקסימה ‫בדלי בברטון.‏
‫אני מניח שברגע זה אתה בוודאי ‫תוהה מדוע הבאתי אותך לכאן.‏
‫אני צודק?‏
‫למען האמת,‏ אדוני,‏ אחרי כל כך ‫הרבה שנים,‏ אני פשוט זורם עם זה.‏
‫שלוף שרביט,‏ הארי.‏
‫הוראס?‏
‫הנבחר?‏
‫חי זקנו של מרלין!‏
‫אין סיבה להשחית את פניי,‏ אלבוס.‏
‫אני מוכרח לומר שאתה משכנע ‫מאוד בתור כורסה,‏ הוראס.‏
‫הסוד טמון בריפוד.‏ המילוי בא לי ‫באופן טבעי.‏ מה עורר את חשדך?‏
‫דם הדרקונים.‏
‫הרשה לי להציג:
‫הארי,‏ תכיר ידיד ועמית ותיק שלי,‏
‫הוראס סלגהורן.‏
‫הוראס.‏.‏.‏
‫טוב,‏ אתה יודע מי זה.‏
‫הארי פוטר.‏
‫אז למה כל הדרמות,‏ הוראס?‏
‫אולי,‏ במקרה,‏ ציפית למישהו אחר?‏
‫למישהו אחר?‏ ‫אין לי מושג למה אתה מתכוון.‏
‫בסדר.‏ אוכלי-‏המוות מנסים ‫לגייס אותי כבר יותר משנה.‏
‫אתה יודע מה זה אומר?‏
‫אי אפשר לסרב לאנשים האלה שוב ושוב,‏
‫אז לעולם איני נשאר ‫במקום אחד יותר משבוע.‏
‫המוגלגים בעלי הבית הזה ‫נמצאים באיים הקנריים.‏
‫אז אולי כדאי שנסדר פה קצת ‫לקראת שובם.‏ זהירות.‏
‫זה היה נחמד.‏
‫-‏מותר להשתמש בשירותים?‏ ‫-‏כמובן.‏
‫אל תחשוב שאני לא יודע למה באת,‏ ‫אלבוס.‏
‫התשובה עדיין שלילית.‏ ‫"‏לאו"‏ מוחלט וחד-‏משמעי.‏
‫אתה דומה מאוד לאביך.‏
‫-‏מלבד העיניים,‏ כמובן.‏ ירשת את.‏.‏.‏ ‫-‏העיניים של אימי.‏ כן.‏
‫לילי.‏ לילי המקסימה.‏ ‫אימך הייתה מבריקה מאוד.‏
‫ומרשימה במיוחד,‏ ‫בהתחשב בכך שהייתה מוגלגית.‏
‫אחת החברות הכי טובות שלי היא ‫מוגלגית.‏ והיא הכי טובה בשכבה.‏
‫בבקשה,‏ אל תחשוב ‫שיש לי דיעות קדומות.‏ לא ולא.‏
‫אימך הייתה אחת התלמידות ‫האהובות עליי.‏ הבט,‏ הנה היא.‏
‫בשורה הראשונה.‏
‫כולם תלמידיי.‏ כל אחד ואחת.‏
‫כלומר,‏ תלמידיי-‏לשעבר.‏
‫בוודאי תזהה את ברנבס קאף,‏ ‫עורך "‏הנביא היומי"‏.‏
‫הוא תמיד מתעניין בדעתי ‫על חדשות היום.‏
‫והנה גוונוג ג'ונס,‏ ‫קפטן "‏ההרפיות מהוליהד"‏.‏
‫אני מקבל כרטיסים בחינם ‫מתי שאני רוצה.‏
‫כמובן,‏ לא הייתי במשחק כבר זמן רב.‏
‫כן.‏.‏.‏
‫רגולוס בלק.‏
‫בוודאי שמעת על אחיו הבכור,‏ סיריוס.‏ ‫הוא נפטר לפני כמה שבועות.‏
‫לימדתי את כל משפחת בלק,‏ ‫מלבד סיריוס.‏
‫חבל מאוד.‏ ‫הוא היה בחור מוכשר מאוד.‏
‫אני קיבלתי את רגולוס,‏ כמובן,‏ ‫כשהוא הגיע,‏
‫אבל חבל שלא קיבלתי ‫את כל בני המשפחה.‏
‫הוראס?‏
‫אכפת לך אם אקח את זה?‏
‫-‏אני כל כך אוהב דוגמאות סריגה.‏ ‫-‏כן,‏ כמובן.‏ אתם הולכים?‏
‫אני יודע לזהות מקרה אבוד.‏ ‫מה חבל.‏
‫הייתי רואה בכך ניצחון אישי גדול.‏.‏.‏
‫אילו הסכמת לחזור להוגוורטס.‏ ‫נו,‏ טוב.‏.‏.‏
‫כמו ידידי מר פוטר,‏ אתה יחיד במינך.‏
‫ובכן,‏ שלום לך,‏ הוראס.‏
‫שלום.‏
‫בסדר,‏ אני מסכים!‏
‫אבל אני רוצה את משרדו הישן ‫של פרופסור מרית'וט,‏
‫ולא את התא הצר שהיה לי בעבר.‏
‫ואני מצפה להעלאה במשכורת!‏ ‫אנו חיים בזמנים מטורפים!‏ מטורפים!‏
‫אכן.‏
‫אדוני,‏ מה זה היה,‏ בדיוק?‏
‫אתה מוכשר,‏ מפורסם ובעל כוח.‏ ‫כל הדברים שהוראס מעריך.‏
‫פרופסור סלגהורן ינסה ‫לצרף אותך לאוסף שלו,‏ הארי.‏
‫אתה יכול להיות היהלום שבכתר שלו.‏
‫לכן הוא חוזר להוגוורטס.‏ ‫וזה חיוני שהוא יחזור.‏
‫אני חושש שגנבתי ממך לילה מופלא,‏ ‫הארי.‏
‫היא באמת הייתה יפה מאוד.‏ הנערה.‏
‫זה בסדר,‏ אדוני.‏ ‫אחזור לשם מחר,‏ ואמציא הסבר.‏
‫אתה לא חוזר לווינג'ינג התחתית ‫הלילה,‏ הארי.‏
‫אבל אדוני,‏ מה עם הדוויג?‏ ‫והתיבה שלי?‏
‫שתיהן מחכות לך.‏
‫הדוויג.‏
‫אימא?‏
‫ג'יני,‏ מה קרה?‏
‫רק תהיתי מתי הארי הגיע.‏
‫-‏מה?‏ הארי?‏ איזה הארי?‏ ‫-‏הארי פוטר,‏ כמובן.‏
‫נראה לי שהייתי יודעת ‫אילו הארי פוטר היה בביתי,‏ לא?‏
‫-‏התיבה שלו במטבח,‏ יחד עם הינשוף שלו.‏ ‫-‏לא,‏ יקירתי.‏ קשה לי להאמין.‏
‫הארי?‏ מישהו אמר,‏ "‏הארי"‏?‏
‫אני,‏ חטטן קטן.‏ הוא למעלה,‏ איתך?‏
‫ברור שלא.‏ הייתי שם לב אם החבר ‫הכי טוב שלי היה בחדר שלי,‏ לא?‏
‫-‏שמעתי קולות ינשוף?‏ ‫-‏לא ראית אותו,‏ נכון?‏
‫נראה שהוא מסתובב בבית.‏
‫-‏באמת?‏ ‫-‏באמת.‏
‫הארי!‏
‫איזו הפתעה נהדרת!‏
‫למה לא הודעת לנו שאתה בא?‏
‫-‏לא ידעתי.‏ דמבלדור.‏.‏.‏ ‫-‏האיש הזה!‏
‫אבל מה היינו עושים בלעדיו?‏
‫יש לך משחת שיניים.‏.‏.‏
‫אז מתי הגעת הנה?‏
‫לפני כמה ימים.‏
‫בכלל לא הייתי בטוחה שאבוא.‏
‫אימא קצת התחרפנה בשבוע שעבר.‏
‫אמרה שאין מצב ‫שג'יני ואני נחזור להוגוורטס.‏
‫שזה מסוכן מדי.‏
‫-‏נו,‏ באמת!‏ ‫-‏היא לא לבד.‏
‫אפילו ההורים שלי,‏ שהם מוגלגים,‏ ‫יודעים שקורה משהו רע.‏
‫בכל אופן,‏ אבא התערב,‏ ‫אמר לה שהיא לא נורמלית,‏
‫וכעבור כמה ימים היא השתכנעה.‏
‫אבל מדובר בהוגוורטס.‏ בדמבלדור.‏ ‫מה יכול להיות יותר בטוח?‏
‫בזמן האחרון ‫היו הרבה דיבורים על כך.‏.‏.‏
‫שדמבלדור מתחיל להזדקן.‏
‫שטויות!‏ הרי הוא רק.‏.‏.‏
‫בן כמה הוא?‏
‫150?‏ פלוס מינוס כמה שנים.‏.‏.‏
‫קיסי!‏ את לא יכולה!‏ ‫אי אפשר לסמוך עליו!‏
‫אדון האופל סומך עליו.‏
‫אדון האופל טועה.‏
‫לך,‏ זנב-‏תולע.‏
‫אני יודעת שאני לא אמורה ‫להיות כאן.‏
‫אדון האופל עצמו אסר עליי לדבר על זה.‏
‫אם אדון האופל אסר זאת,‏ ‫מוטב שלא תדברי.‏
‫תניחי את זה,‏ בלה.‏ ‫אל תיגעי במה שלא שייך לך.‏
‫למען האמת,‏ אני מודע למצבך,‏ נרקיסה.‏
‫אתה?‏
‫אדון האופל סיפר לך?‏
‫אחותך אינה בוטחת בי.‏
‫זה מובן.‏ ‫במהלך השנים שיחקתי היטב את תפקידי.‏
‫כל כך טוב,‏ שרימיתי את אחד ‫הקוסמים הגדולים בכל הזמנים.‏
‫דמבלדור הוא קוסם דגול.‏ ‫רק שוטה יפקפק בכך.‏
‫אני בוטחת בך,‏ סוורוס.‏
‫זה כבוד גדול,‏ קיסי.‏ גם לך וגם לדראקו.‏
‫הוא רק ילד.‏
‫איני יכול לשנות ‫את דעתו של אדון האופל.‏
‫אבל ייתכן שאוכל לעזור לדראקו.‏
‫-‏סוורוס.‏ ‫-‏הישבע.‏
‫נדור את הנדר הכובל.‏
‫הכול דיבורים ריקים.‏
‫הוא יעשה כמיטב יכולתו.‏
‫אבל כשיגיע רגע האמת.‏.‏.‏
‫הוא פשוט יזדחל חזרה למאורה שלו.‏
‫פחדן.‏
‫שלפי את השרביט שלך.‏
‫האם אתה.‏.‏.‏
‫סוורוס סנייפ.‏.‏.‏
‫תשגיח על דראקו מאלפוי.‏.‏.‏
‫כאשר ינסה למלא ‫את בקשותיו של אדון האופל?‏
‫כך אעשה.‏
‫והאם,‏ כמיטב יכולתך.‏.‏.‏
‫תשמור עליו מכל פגע?‏
‫כך אעשה.‏
‫ואם ייכשל דראקו.‏.‏.‏
‫האם אתה תוציא אל הפועל ‫את המעשה.‏.‏.‏
‫שאדון האופל הורה לדראקו לבצע?‏
‫כך אעשה.‏
‫נא לגשת!‏ נא לגשת!‏ ‫יש לנו טופעילוף!‏
‫יש שוקולדימום!‏
‫-‏ובדיוק בזמן,‏ לקראת הלימודים.‏.‏.‏ ‫-‏סוכריות ממתקיא!‏
‫לתוך הקלחת,‏ יפיוף.‏
‫אני דורשת סדר!‏
‫אני ממש שונאת ילדים.‏ ‫אני דורשת סדר!‏
‫-‏אבקת אינסטנט חושך פרואנית.‏ ‫-‏ממש מכונת-‏כסף.‏
‫שימושי מאוד אם צריך להסתלק במהירות.‏
‫שלום,‏ גבירותיי.‏
‫-‏שיקויי אהבה,‏ מה?‏ ‫-‏כן,‏ הם באמת פועלים.‏
‫מצד שני,‏ ממה ששמענו,‏ ‫את מסתדרת מצוין גם בלי עזרה.‏
‫-‏כלומר?‏ ‫-‏את לא יוצאת עם דין תומס?‏
‫זה לא עניינך.‏
‫-‏כמה זה?‏ ‫-‏חמישה גוזים.‏
‫-‏וכמה בשבילי?‏ ‫-‏חמישה גוזים.‏
‫אני אח שלכם!‏
‫עשרה גוזים.‏
‫בואו נלך.‏
‫היי,‏ רון.‏
‫היי.‏
‫איך פרד וג'ורג' עושים את זה?‏ ‫חצי מהסמטה סגורה.‏
‫פרד חושב שאנשים ‫זקוקים לצחוקים בימים אלה.‏
‫אני חושב שהוא צודק.‏
‫אוי,‏ לא.‏
‫כולם קנו שרביטים מאוליבנדר.‏
‫הארי?‏
‫זה נדמה לי,‏ או שדראקו ואימא'לה.‏.‏.‏
‫נראים כמו אנשים ‫שלא רוצים שיעקבו אחריהם?‏
‫"‏הפקפקן"‏?‏
‫איזה מקסים.‏ ידעת שהם שרים ‫ביום שלאחר חג המולד?‏
‫-‏"‏הפקפקן"‏?‏ ‫-‏כן,‏ בבקשה.‏
‫-‏מה זה תולעי טשטוש-‏מוח?‏ ‫-‏הם יצורים בלתי נראים.‏
‫הם מרחפים באוזניים שלך,‏ ‫וגורמים לטשטוש המוח.‏
‫"‏הפקפקן"‏?‏
‫אז מה דראקו עשה ‫עם הארון המוזר הזה?‏
‫ומי היו כל האנשים האלה?‏
‫אתם לא קולטים?‏ ‫זה היה טקס,‏ טקס חניכה.‏
‫תפסיק,‏ הארי.‏ ‫אני יודעת למה אתה חותר.‏
‫זה קרה.‏ הוא הפך לאחד מהם.‏
‫אחד ממה?‏
‫הארי משוכנע שדראקו מאלפוי ‫הוא כעת אוכל-‏מוות.‏
‫אתה לא נורמלי.‏
‫למה אתה-‏יודע-‏מי ‫ירצה באידיוט כמו מאלפוי?‏
‫אז מה הוא עושה ב"‏בורגין וברקס"‏?‏ ‫מחפש רהיטים?‏
‫זו חנות מפחידה.‏ הוא בחור מפחיד.‏
‫תשמע,‏ אבא שלו אוכל-‏מוות.‏ ‫זה הגיוני.‏
‫חוץ מזה,‏ ‫הרמיוני ראתה את זה במו עיניה.‏
‫אמרתי לך,‏ אני לא יודעת מה ראיתי.‏
‫אני יוצא לשאוף קצת אוויר.‏
‫אל תדאגו.‏ ‫כשנגיע להוגוורטס,‏ נפתור את הכול.‏
‫-‏מה זה היה?‏ בלייז?‏ ‫-‏לא יודע.‏
‫תירגעו,‏ בחורים.‏ זה בטח ‫סתם תעלול של תלמיד שנה א'.‏
‫נו,‏ דראקו.‏ שב.‏ ‫עוד מעט נגיע להוגוורטס.‏
‫הוגוורטס.‏ איזה בית-‏ספר עלוב.‏
‫הייתי משליך את עצמי ‫ממגדל התצפית בכוכבים.‏.‏.‏
‫אילו חשבתי שאני צריך ‫להמשיך עוד שנתיים.‏
‫למה אתה מתכוון?‏
‫בואי נגיד שאני לא חושב ‫שתראי אותי.‏.‏.‏
‫מבזבז את זמני בשיעור לחשים ‫בשנה הבאה.‏
‫זה מצחיק אותך,‏ בלייז?‏
‫עוד נראה מי יצחק אחרון.‏
‫לכו אתם.‏ אני רוצה לבדוק משהו.‏
‫איפה הארי?‏
‫הוא בטח כבר על הרציף.‏ בואי.‏
‫אימא לא לימדה אותך ‫שזה לא מנומס לצותת?‏
‫פטריפיקוס טוטאלוס!‏
‫אה,‏ נכון.‏.‏.‏
‫היא מתה לפני שהיא הספיקה ‫לנגב את הרוק מהסנטר שלך.‏
‫זה על אבא שלי.‏ ‫תיהנה מן הנסיעה חזרה ללונדון.‏
‫פיניטה!‏
‫-‏שלום,‏ הארי!‏ ‫-‏לונה!‏
‫איך ידעת איפה אני?‏
‫תולעי טשטוש-‏מוח.‏ ‫הראש שלך מלא בהם.‏
‫אגב,‏ אני מצטער שבגללי ‫פספסת את הכרכרות,‏ לונה.‏
‫זה בסדר.‏ ‫זה היה כמו לבלות עם ידיד.‏
‫אני באמת ידיד שלך,‏ לונה.‏
‫כמה נחמד.‏
‫הגיע הזמן!‏ ‫אני מחפש אתכם בכל מקום!‏
‫בסדר.‏ שמות?‏
‫פרופסור פליטוויק,‏ ‫אתה מכיר אותי חמש שנים.‏
‫אין יוצאים מן הכלל,‏ פוטר.‏
‫מי האנשים האלה?‏
‫הילאים.‏ לאבטחה.‏
‫מה זה,‏ המקל הזה?‏
‫זה מקל הליכה,‏ דביל!‏
‫ולמה בדיוק אתה צריך מקל הליכה?‏
‫זה יכול להיחשב כנשק תקיפה.‏
‫זה בסדר,‏ מר פילץ'.‏ אני ערב למר מאלפוי.‏
‫אחלה פרצוף,‏ פוטר.‏
‫אתה רוצה שאתקן לך אותו?‏
‫אישית,‏ אני חושבת שכך ‫אתה נראה קצת יותר פרוע.‏.‏.‏
‫אבל זה תלוי בך.‏
‫כבר תיקנת אף בעבר?‏
‫לא,‏ אבל תיקנתי כמה וכמה בהונות.‏ ‫וכמה הם כבר שונים?‏
‫בסדר.‏ לכי על זה.‏
‫אפיסקי.‏
‫-‏איך אני נראה?‏ ‫-‏רגיל באופן יוצא-‏דופן.‏
‫מעולה.‏
‫אל תדאגי.‏ הוא יגיע בעוד רגע.‏
‫אולי תפסיק לאכול?‏!‏
‫החבר הכי טוב שלך נעדר!‏
‫תסתובבי,‏ יא משוגעת.‏
‫שוב הוא מכוסה בדם.‏
‫-‏למה הוא תמיד מכוסה בדם?‏ ‫-‏הפעם נראה שזה הדם שלו.‏
‫איפה היית?‏
‫-‏מה קרה לפרצוף שלך?‏ ‫-‏אחר-‏כך.‏
‫מה החמצתי?‏
‫מצנפת-‏המיון דחקה בכולנו להיות ‫אמיצים וחזקים בזמנים קשים אלה.‏
‫לה קל לדבר,‏ מה?‏ כולה מצנפת,‏ לא?‏
‫-‏ערב מצוין לכולכם.‏ ‫-‏תודה.‏
‫ראשית,‏ הרשו לי להציג ‫את חבר הצוות החדש שלנו.‏.‏.‏
‫הוראס סלגהורן.‏
‫אני מאושר לומר שפרופסור סלגהורן.‏.‏.‏
‫הסכים לשוב אל תפקידו הישן,‏ ‫כמורה לשיקויים.‏
‫בינתיים,‏ את תפקיד המורה ‫להתגוננות מפני כוחות האופל.‏.‏.‏
‫יאייש פרופסור סנייפ.‏
‫כעת,‏ כידוע לכם.‏.‏.‏
‫כל אחד ואחד מכם עבר חיפוש ‫עם הגיעו הנה הערב.‏
‫וזכותכם לדעת מדוע.‏
‫פעם היה נער,‏ אשר,‏ כמוכם.‏.‏.‏
‫ישב באולם הזה,‏
‫צעד במסדרונות הטירה,‏ ‫ישן מתחת לגגה.‏
‫בעיני העולם כולו הוא נראה ‫כתלמיד כמו כל תלמיד אחר.‏
‫שמו?‏
‫טום רידל.‏
‫כיום,‏ כמובן.‏.‏.‏
‫הוא מוכר בעולם כולו בשם אחר.‏
‫וזו הסיבה שבעודי ניצב כאן ‫ומביט עליכם הערב.‏.‏.‏
‫אני נזכר בעובדה רצינית ומדאיגה:
‫כל יום,‏ כל שעה.‏.‏.‏
‫ואולי ממש בדקה זו.‏.‏.‏
‫מנסים כוחות אפלים ‫לחדור מבעד לחומות הטירה הזו.‏
‫אבל בסופו של דבר,‏ ‫נשקם החשוב ביותר הוא אתם.‏
‫הנה לכם מזון למחשבה.‏
‫וכעת,‏ למיטות!‏ צ'יק-‏צ'ק!‏
‫ממש מרומם נפש.‏
‫תולדות הקסם זה למעלה,‏ ‫גבירותיי,‏ לא למטה.‏
‫מר דיוויז!‏ מר דיוויז!‏ אלה שירותי הבנות.‏
‫פוטר.‏
‫אוי,‏ אכלתי אותה.‏
‫נהנים,‏ מה?‏
‫-‏היה לי שיעור חופשי הבוקר,‏ פרופסור.‏ ‫-‏שמתי לב.‏
‫סברתי שתרצה ‫למלא את השעה בשיקויים.‏
‫או שמא כבר אינך שואף להיות הילאי?‏
‫אבל חשבתי שהקורס דורש ציון קס"‏ם ‫(קוסם סטודנט מעולה) בבגרויות.‏
‫זה היה נכון כשפרופסור סנייפ ‫לימד שיקויים.‏
‫ואולם,‏ פרופסור סלגהורן ‫ישמח לקבל גם תלמידי בגרויות.‏.‏.‏
‫בעלי ציון הל"‏ם ‫(הצלחה למעלה מן המצופה).‏
‫מעולה.‏
‫-‏טוב,‏ אני ניגש לשם מיד.‏ ‫-‏יפה,‏ טוב מאוד.‏
‫פוטר,‏ קח איתך את ויזלי.‏ ‫נראה לי שהוא נהנה שם יותר מדי.‏
‫אבל אני לא רוצה ללמוד שיקויים!‏
‫עוד מעט יש מבחני קווידיץ'.‏ ‫אני צריך להתאמן.‏
‫תשומת לב לפרטים בהכנה ‫היא תנאי מוקדם לכל הכנה.‏
‫הארי,‏ חביבי.‏ כבר התחלתי לדאוג!‏ ‫אני רואה שהבאת איתך מישהו.‏
‫רון ויזלי,‏ אדוני.‏
‫אבל אני אפס בשיקויים.‏ ‫ממש סכנת-‏נפשות.‏
‫-‏אז אני פשוט.‏.‏.‏ ‫-‏שטויות,‏ אצלי הכול יסתדר.‏
‫כל חבר של הארי הוא חבר שלי.‏ ‫נא להוציא את הספרים.‏
‫מצטער,‏ אדוני,‏ ‫אבל עוד אין לנו ספרים.‏
‫אל דאגה.‏ ‫קח מה שאתה רוצה מן הארון.‏
‫כעת,‏ כמו שאמרתי,‏ ‫הבוקר הכנתי כמה מרקחות.‏
‫למישהו יש מושג מה הן?‏
‫-‏כן,‏ מיס.‏.‏.‏?‏ ‫-‏גריינג'ר,‏ המורה.‏
‫זה וריטסרום.‏ סרום-‏אמת.‏
‫וזה שיקוי פולימיצי.‏
‫יש להיזהר מאוד בהכנתו.‏
‫וזה אמורטנציה.‏
‫שיקוי האהבה החזק ביותר בעולם.‏
‫השמועה אומרת שריחו שונה ‫לכל אדם,‏ לפי מה שמושך אותו.‏
‫אני,‏ למשל,‏ מריחה.‏.‏.‏
‫עשב שכוסח זה עתה,‏ וקלף חדש,‏ ו.‏.‏.‏
‫משחת שיניים במטעם מנטה.‏
‫כעת,‏ אמורטנציה אינו יוצר ‫אהבה של ממש.‏ זה בלתי אפשרי.‏
‫אבל הוא אכן גורם להתאהבות,‏ ‫או לאובססיה רבת-‏עוצמה.‏
‫ומסיבה זו,‏ זהו מן הסתם ‫השיקוי המסוכן ביותר בחדר הזה.‏
‫המורה?‏ לא אמרת לנו מה יש בזה.‏
‫נכון.‏.‏.‏
‫מה שאתם רואים כאן,‏ גבירותיי ורבותיי,‏
‫הוא שיקוי קטן ומסקרן ‫הידוע בשם פליקס פליציס.‏
‫אבל הוא מוכר יותר בשם.‏.‏.‏
‫-‏מזל נוזלי.‏ ‫-‏כן,‏ מיס גריינג'ר.‏ מזל נוזלי.‏
‫הוא קשה מאוד להכנה,‏ ואם טועים,‏ ‫התוצאה יכולה להיות הרת-‏אסון.‏
‫לגימה קטנה,‏ ותגלו שכל מה ‫שתנסו לעשות,‏ יעלה יפה.‏
‫לפחות עד שהשפעתו תפוג.‏
‫אם כן,‏ זה מה שאני מציע ‫לכל אחד מכם היום.‏
‫בקבוקון אחד זעיר של מזל נוזלי ‫לתלמיד שבמהלך השעה שנותרה,‏
‫יצליח לרקוח דוגמה סבירה ‫של שיקוי המוות החי.‏
‫את המתכון ניתן למצוא ‫בעמוד עשר של ספריכם.‏
‫ואולם,‏ עליי לציין כי רק פעם אחת ‫הצליח תלמיד לרקוח שיקוי.‏.‏.‏
‫באיכות טובה דיה כדי לזכות בפרס הזה.‏
‫ובכל זאת,‏ בהצלחה לכולכם.‏
‫החלו ברקיחה!‏
‫ספר זה שייך לנסיך חצוי-‏הדם
‫הוראות: ‫1.‏ חתוך פול סופופורוס אחד.‏
‫מעך בעזרת להב.‏ ‫זה משחרר את המיץ טוב יותר.‏
‫איך עשית את זה?‏
‫תמעכי את זה.‏ אל תחתכי.‏
‫לא.‏ בהוראות כתוב בבירור שצריך לחתוך.‏
‫לא,‏ באמת.‏
‫יש להשתמש אך ורק ב-‏12,‏ ‫לא,‏ ב-‏13 פולים
‫חי זקנו של מרלין!‏ זה מושלם.‏
‫כה מושלם שטיפה אחת ‫עלולה להרוג את כולנו.‏
‫ובכן,‏ הנה,‏ כפי שהובטח.‏
‫בקבוקון של פליקס פליציס.‏
‫ברכותיי.‏
‫השתמש בו היטב.‏
‫הארי,‏ קיבלת את ההודעה שלי.‏ ‫היכנס.‏
‫מה שלומך?‏
‫אני בסדר,‏ אדוני.‏
‫נהנה מן השיעורים?‏
‫שמעתי שפרופסור סלגהורן ‫התרשם ממך מאוד.‏
‫אני חושב שהוא מפריז ‫בהערכת כישוריי,‏ אדוני.‏
‫האומנם?‏
‫בהחלט.‏
‫מה בנוגע לפעילויותיך מחוץ לכיתות?‏
‫-‏סליחה,‏ אדוני?‏ ‫-‏ובכן,‏ שמתי לב שאתה מבלה.‏.‏.‏
‫הרבה מזמנך בחברת מיס גריינג'ר.‏
‫איני יכול שלא לתהות.‏.‏.‏
‫לא,‏ לא!‏ כלומר,‏ היא מבריקה ‫ואנחנו ידידים,‏ אבל לא.‏
‫סלח לי.‏ סתם סקרנות.‏
‫אבל די לפטפוטי-‏הסרק.‏
‫בוודאי תהית מדוע ‫זימנתי אותך הנה הערב.‏
‫התשובה טמונה כאן.‏
‫מה שאתה מתבונן בו הם זיכרונות.‏
‫במקרה זה,‏ זיכרונות הנוגעים לאחד,‏ ‫וולדמורט,‏
‫או,‏ כפי שהיה מוכר אז,‏ טום רידל.‏
‫הבקבוקון הזה ‫מכיל זיכרון מיוחד מאוד.‏.‏.‏
‫של היום שבו פגשתי אותו לראשונה.‏
‫הייתי רוצה שתראה אותו,‏ ‫אם אתה מוכן.‏
‫עליי להודות שמכתבך עורר בי ‫בלבול מסוים,‏ מר דמבלדור.‏
‫בית היתומים של וול
‫בכל השנים שטום היה אצלנו,‏ הוא ‫מעולם לא זכה לביקור של בן-‏משפחה.‏
‫היו תקריות עם הילדים האחרים.‏ ‫עניינים לא-‏נעימים.‏
‫טום,‏ יש לך אורח.‏
‫מה שלומך,‏ טום?‏
‫לא.‏
‫-‏אתה הרופא,‏ נכון?‏ ‫-‏לא.‏
‫אני פרופסור.‏
‫אני לא מאמין לך.‏
‫היא רוצה שיבדקו אותי.‏
‫הם חושבים שאני.‏.‏.‏ שונה.‏
‫טוב,‏ אולי הם צודקים.‏
‫אני לא משוגע.‏
‫הוגוורטס אינו מקום למשוגעים.‏
‫הוגוורטס הוא בית-‏ספר.‏
‫בית ספר לקסמים.‏
‫אתה יכול לעשות דברים,‏ נכון,‏ טום?‏
‫דברים שילדים אחרים ‫אינם יכולים לעשות.‏
‫אני יכול לגרום לחפצים לזוז ‫מבלי לגעת בהם.‏
‫אני יכול לגרום לחיות לעשות ‫מה שאני רוצה,‏ מבלי לאלף אותם.‏
‫אני יכול לגרום לדברים רעים ‫לקרות לאנשים שמציקים לי.‏
‫אני יכול לגרום להם כאב.‏.‏.‏
‫אם אני רוצה.‏
‫מי אתה?‏
‫ובכן,‏ אני כמוך,‏ טום.‏
‫אני שונה.‏
‫תוכיח.‏
‫אני חושב שיש משהו בארון הבגדים ‫שלך,‏ שמנסה לצאת,‏ טום.‏
‫איננו סובלים גניבה בהוגוורטס,‏ טום.‏
‫בהוגוורטס ילמדו אותך ‫לא רק כיצד להשתמש בקסמים,‏
‫אלא גם כיצד לשלוט בהם.‏
‫אתה מבין אותי?‏
‫אני יכול גם לדבר עם נחשים.‏
‫הם מוצאים אותי.‏
‫לוחשים לי דברים.‏
‫זה נורמלי,‏ למישהו כמוני?‏
‫ידעת,‏ אדוני?‏ אז?‏
‫האם ידעתי שזה עתה פגשתי את הקוסם ‫האפל המסוכן ביותר בכל הזמנים?‏ לא.‏
‫אילו ידעתי,‏ הייתי.‏.‏.‏
‫במשך זמן שהותו כאן,‏ בהוגוורטס,‏
‫התקרב טום רידל למורה אחד מסוים.‏
‫תוכל לנחש מיהו המורה הזה?‏
‫לא החזרת את פרופסור סלגהורן ‫רק כדי שילמד שיקויים,‏ נכון?‏
‫לא.‏
‫תבין,‏ פרופסור סלגהורן ‫מחזיק במשהו שאני רוצה בו מאוד.‏
‫והוא לא ימסור את הדבר בקלות.‏
‫אמרת שפרופסור סלגהורן ‫ינסה לצרף אותי ל"‏אוסף"‏ שלו.‏
‫נכון.‏
‫אתה רוצה שאתן לו?‏
‫כן.‏
‫בסדר,‏ אז.‏.‏.‏
‫טוב,‏ הבוקר אעביר לכם כמה תרגילים.‏.‏.‏
‫פשוט כדי להעריך את הכישורים שלכם.‏
‫שקט,‏ בבקשה!‏
‫תסתמו!‏
‫תודה.‏ בסדר.‏.‏.‏
‫כעת,‏ תזכרו.‏ העובדה שהייתם ‫בנבחרת בשנה שעברה.‏.‏.‏
‫אינה מבטיחה לכם מקום השנה.‏ זה ברור?‏
‫יפה.‏
‫אתה לא כועס,‏ ויזלי,‏ נכון?‏
‫לכעוס?‏
‫כן.‏ גם אני מתכוון לנסות להשיג ‫את תפקיד השומר.‏ זה לא אישי.‏
‫באמת?‏ בחור חזק וגדול כמוך?‏
‫אתה בנוי יותר כמו מרביצן,‏ ‫לא נראה לך?‏
‫שומר צריך להיות מהיר וזריז.‏
‫נראה לי שיש לי סיכוי טוב.‏
‫תגיד,‏ אולי תוכל להכיר לי ‫את הידידה שלך,‏ גריינג'ר?‏
‫לא הייתי מתנגד להתקרב אליה,‏ ‫אתה מבין אותי?‏
‫קדימה,‏ רון.‏
‫-‏קדימה,‏ רון!‏ ‫-‏קדימה,‏ ויזלי!‏
‫קדימה,‏ קורמאק!‏
‫קדימה,‏ רון!‏
‫נו,‏ רון.‏.‏.‏
‫קדימה,‏ רון.‏
‫קונפונדוס.‏
‫הוא לא מדהים?‏
‫אני חייב להודות ‫שחשבתי שאני אפספס את האחרון.‏
‫אני מקווה שקורמאק ‫לא מקבל את זה קשה מדי.‏
‫הוא קצת דלוק עלייך,‏ הרמיוני.‏ ‫קורמאק.‏
‫הוא מבחיל.‏
‫שמעת פעם על כישוף ספטומסמפרה?‏
‫לא.‏
‫ואילו הייתה בך טיפת כבוד-‏עצמי,‏ ‫היית מחזיר את הספר הזה.‏
‫אין סיכוי.‏ הוא ראשון בכיתה.‏
‫הוא אפילו יותר טוב ממך,‏ הרמיוני.‏ ‫סלגהורן חושב שהוא גאון.‏
‫מה?‏
‫הייתי רוצה לדעת של מי ‫היה הספר הזה.‏ בוא נבדוק.‏
‫לא.‏
‫למה לא?‏
‫הכריכה עלולה להיקרע.‏
‫-‏הכריכה עלולה להיקרע?‏ ‫-‏כן.‏
‫-‏מי זה הנסיך חצוי-‏הדם?‏ ‫-‏מי?‏
‫זה מה שכתוב פה: ‫"‏ספר זה שייך לנסיך חצוי-‏הדם"‏.‏
‫שבועות אתה סוחב איתך את הספר ‫הזה,‏ כמעט ישן איתו במיטה,‏
‫ואין לך שום רצון ‫לגלות מיהו הנסיך חצוי-‏הדם?‏
‫לא אמרתי שאני לא סקרן.‏ ‫ואני לא ישן איתו.‏
‫טוב,‏ זה נכון.‏
‫הייתי שמח לשיחה נעימה לפני השינה.‏ ‫עכשיו אתה רק קורא בספר הארור הזה.‏
‫זה בדיוק כמו לבלות עם הרמיוני.‏
‫טוב,‏ הייתי סקרנית,‏ אז הלכתי ל.‏.‏.‏
‫-‏לספרייה.‏ ‫-‏לספרייה.‏ נו?‏
‫נו,‏ כלום.‏
‫לא מצאתי שום אזכור בשום מקום ‫לנסיך חצוי-‏הדם.‏
‫-‏אז זהו.‏ סוף סיפור.‏ ‫-‏פיליוס!‏
‫קיוויתי למצוא אותך ‫ב"‏שלושת המטאטאים"‏!‏
‫לא,‏ לצערי יש לי חזרת-‏חירום ‫למקהלה,‏ הוראס.‏
‫למישהו בא בירצפת?‏
‫חבר שלי ירד במזחלת ‫במורד גבעת קלאקסבי.‏
‫הייתה לנו מזחלת ארוכה ‫תוצרת-‏בית,‏ בסגנון נורבגי.‏.‏.‏
‫לא,‏ לא שם.‏ כאן.‏
‫לא,‏ שב לידי.‏
‫בסדר.‏
‫משהו לשתות?‏
‫שלוש בירצפות,‏ ובשלי,‏ מעט ג'ינג'ר.‏
‫אוי,‏ לעזאזל.‏
‫חתיכת אידיוט חלקלק.‏
‫בחיי,‏ רונלד.‏ הם רק מחזיקים ידיים.‏
‫ומתנשקים.‏
‫-‏אני רוצה ללכת.‏ ‫-‏מה?‏
‫אתה לא רציני!‏
‫-‏זו אחותי,‏ במקרה.‏ ‫-‏אז מה?‏
‫מה אם היא הייתה רואה אותך מתנשק ‫איתי?‏ היית מצפה ממנה לקום וללכת?‏
‫-‏הארי,‏ בחורי!‏ ‫-‏שלום,‏ אדוני.‏ נפלא לראות אותך.‏
‫גם אותך,‏ גם אותך.‏
‫אז מה מביא אותך הנה?‏
‫ל"‏שלושת המטאטאים"‏ ולי יש היסטוריה ‫ארוכה יותר משנוח לי להודות.‏
‫אני עוד זוכר כשזה היה "‏המטאטא האחד"‏.‏
‫כולם לסיפון,‏ גריינג'ר!‏ ‫שמע,‏ בחורי.‏ בימים הטובים ההם.‏.‏.‏
‫הייתי עורך מדי פעם סעודת ערב.‏.‏.‏
‫בשביל כמה תלמידים נבחרים.‏
‫-‏זה מעניין אותך?‏ ‫-‏יהיה זה כבוד לי,‏ אדוני.‏
‫גם את מוזמנת,‏ גריינג'ר.‏
‫-‏אשמח מאוד,‏ אדוני.‏ ‫-‏מצוין.‏ חפשו את הינשוף שלי.‏
‫טוב לראות אותך,‏ ואלנבי.‏
‫מה ההצגה הזו?‏
‫דמבלדור ביקש ממני להתקרב אליו.‏
‫-‏להתקרב אליו?‏ ‫-‏אני לא יודע.‏
‫זה בוודאי חשוב.‏ ‫אחרת דמבלדור לא היה מבקש.‏
‫יש לך קצת.‏.‏.‏
‫קייטי,‏ את לא יודעת מה זה יכול להיות.‏
‫אל תדאגי,‏ ליאן.‏ ‫אני יודעת מה אני עושה.‏
‫הארי,‏ שמעת מה היא אמרה בפאב,‏ ‫על זה שהיא ואני מתנשקים?‏
‫כן,‏ בטח.‏.‏.‏
‫הזהרתי אותה.‏ ‫הזהרתי אותה שלא לגעת בזה!‏
‫אל תתקרבו יותר.‏ זוזו אחורה,‏ כולכם!‏
‫אל תיגע בזה,‏ אלא רק בעטיפות.‏ ‫אתה מבין?‏
‫את בטוחה שקייטי לא החזיקה בזה.‏.‏.‏
‫כשהיא נכנסה ל"‏שלושת המטאטאים"‏?‏
‫כמו שאמרתי,‏
‫היא הלכה לשירותים,‏ ‫וכשהיא חזרה,‏ החבילה הייתה בידה.‏
‫היא אמרה שחשוב שהיא תמסור אותה.‏
‫-‏היא אמרה למי?‏ ‫-‏לפרופסור דמבלדור.‏
‫יפה.‏ תודה,‏ ליאן.‏ את יכולה ללכת.‏
‫איך זה שכל פעם שמשהו קורה,‏ ‫שלושתכם מעורבים?‏
‫תאמיני לי,‏ פרופסור,‏ אני שואל ‫את עצמי את השאלה הזו כבר שש שנים.‏
‫אה,‏ סוורוס.‏
‫מה דעתך על זה?‏
‫אני חושב שיש למיס בל ‫מזל גדול שהיא עוד בחיים.‏
‫היא קוללה,‏ נכון?‏
‫אני מכיר את קייטי.‏ מחוץ למגרש ‫הקווידיץ',‏ היא לא תפגע בזבוב.‏
‫אם היא עמדה למסור את זה ‫לפרופסור דמבלדור,‏ זה לא היה ביודעין.‏
‫כן,‏ היא קוללה.‏
‫זה היה מאלפוי.‏
‫זו האשמה חמורה מאוד,‏ פוטר.‏
‫אכן.‏
‫-‏יש לך הוכחה?‏ ‫-‏אני פשוט יודע.‏
‫אתה פשוט.‏.‏.‏
‫יודע.‏
‫שוב אתה מדהים בכישוריך,‏ פוטר.‏
‫כישורים שבני-‏תמותה רגילים ‫יכולים רק לחלום עליהם.‏
‫כמה נפלא זה בוודאי,‏ להיות הנבחר.‏
‫אני מציעה שכולכם תשובו ‫למגורים שלכם.‏ כולכם.‏
‫מה לדעתך דין מוצא בה?‏ בג'יני?‏
‫ומה היא מוצאת בו?‏
‫בדין?‏ הוא מגניב.‏
‫לפני חמש שעות ‫אמרת שהוא חתיכת אידיוט חלקלק.‏
‫טוב,‏ הוא דחף ידיים לאחותי,‏ לא?‏
‫משהו עושה קליק,‏ ‫ואתה חייב לשנוא אותו,‏ אתה מבין?‏
‫זה עניין של עיקרון.‏
‫אני מניח.‏
‫-‏אז מה הוא מוצא בה?‏ ‫-‏לא יודע.‏
‫היא חכמה ומצחיקה.‏
‫-‏מושכת.‏ ‫-‏מושכת?‏
‫-‏אתה יודע,‏ יש לה עור יפה.‏ ‫-‏עור?‏
‫אתה אומר שדין יוצא עם אחותי ‫בגלל העור שלה?‏
‫לא,‏ כלומר.‏.‏.‏ אני רק אומר ‫שאולי זה מהווה גורם.‏
‫להרמיוני יש עור יפה.‏
‫לא היית אומר?‏ ‫יחסית לעור,‏ אני מתכוון.‏
‫לא ממש חשבתי על זה.‏
‫אבל כן,‏ אני מניח.‏.‏.‏
‫יפה מאוד.‏
‫-‏אני חושב שעכשיו אני אלך לישון.‏ ‫-‏בסדר.‏
‫אז אמור לי,‏ קורמאק,‏ אתה רואה ‫את דודך טיבריוס בימים אלה?‏
‫כן,‏ אדוני.‏ למען האמת,‏ ‫התכוונתי לצאת לצוד איתו.‏.‏.‏
‫ועם שר הקסמים בזמן החופשה.‏
‫אז אל תשכח למסור לשניהם ‫דרישת שלום חמה.‏
‫ומה בנוגע לדוד שלך,‏ בלבי?‏
‫למי שלא יודע,‏ דודו של מרקוס ‫המציא את שיקוי האל-‏זאב.‏
‫-‏הוא עובד על משהו חדש?‏ ‫-‏אני לא יודע.‏
‫הוא ואבא לא מסתדרים.‏ כנראה ‫כי אבא שלי אומר ששיקויים זה קשקוש.‏
‫שהשיקוי היחיד ששווה ‫הוא כוסית גדולה בסוף היום.‏
‫ומה איתך,‏ מיס גריינג'ר?‏ במה בדיוק ‫עוסקת המשפחה שלך בעולם המוגלגים?‏
‫הוריי הם רופאי-‏שיניים.‏
‫הם מטפלים בשיניהם של אנשים.‏
‫מרתק.‏ האם זה נחשב למקצוע מסוכן?‏
‫לא.‏.‏.‏
‫אף שילד אחד,‏ רובי פנוויק,‏ ‫נשך פעם את אבא שלי.‏
‫הוא נזקק לעשרה תפרים.‏
‫מיס ויזלי.‏ בואי,‏ היכנסי.‏
‫תראה את העיניים שלה.‏ ‫הם שוב רבו,‏ היא ודין.‏
‫סליחה.‏ בדרך-‏כלל אני לא מאחרת.‏
‫אין דבר.‏ הגעת בדיוק בזמן לקינוח.‏ ‫כלומר,‏ אם בלבי השאיר לך משהו.‏
‫מה?‏
‫כלום.‏
‫שלום.‏ להתראות.‏
‫-‏פוטר.‏ ‫-‏אני מצטער,‏ אדוני.‏
‫רק התפעלתי משעון-‏החול שלך.‏
‫כן.‏
‫חפץ מסקרן ביותר.‏
‫החול זורם לפי איכות השיחה.‏
‫אם השיחה מעניינת,‏ החול זורם לאט.‏
‫-‏אם לא.‏.‏.‏ ‫-‏טוב,‏ מוטב שאלך.‏
‫שטויות!‏ ‫אין לך ממה לחשוש,‏ בחורי היקר.‏
‫באשר לכמה מחבריך ללימודים.‏.‏.‏
‫טוב,‏ בוא רק נאמר ‫שאין להם סיכוי להגיע למדף.‏
‫למדף,‏ אדוני?‏
‫כל מי ששואף להיות מישהו ‫מקווה להגיע לכאן.‏
‫אבל אתה כבר מישהו,‏ לא כן,‏ הארי?‏
‫וולדמורט אי-‏פעם הגיע למדף,‏ אדוני?‏
‫הכרת אותו,‏ נכון?‏ ‫את טום רידל?‏ היית המורה שלו.‏
‫למר רידל היו מספר מורים ‫במהלך שהותו כאן,‏ בהוגוורטס.‏
‫איך הוא היה?‏
‫אני מצטער,‏ אדוני.‏ סלח לי.‏
‫הוא הרג את הוריי.‏
‫כמובן.‏
‫זה רק טבעי שתרצה לדעת עליו יותר.‏
‫אבל חוששני שעליי לאכזב אותך,‏ הארי.‏
‫כשהכרתי את מר רידל הצעיר ‫לראשונה,‏ הוא היה ילד שקט.‏.‏.‏
‫אם-‏כי מבריק,‏ ‫ששאף להיות קוסם מעולה.‏
‫לא שונה מאחרים שאותם הכרתי.‏
‫לא שונה בהרבה ממך,‏ למעשה.‏
‫אם המפלצת הייתה קיימת,‏
‫היא הייתה קבורה עמוק בפנים.‏
‫בהצלחה,‏ רון.‏
‫-‏יופי של כובע!‏ ‫-‏רון,‏ אתה "‏לוזר"‏!‏
‫אני סומך עליך,‏ רון.‏ ‫שמתי שני גוזים על גריפינדור,‏ שמעת?‏
‫לוזר!‏
‫מה הוא לובש?‏
‫אז איך היה?‏
‫-‏איך היה מה?‏ ‫-‏הסעודה שלכם?‏
‫די משעממת.‏
‫אבל נראה לי שהארי נהנה מהקינוח.‏
‫סלגהורן עושה מסיבה בחג המולד.‏
‫ואנחנו אמורים להביא מישהו.‏
‫אני מניח שתזמיני את מק'לאגן.‏ ‫הוא חבר במועדון של סלגהורן,‏ לא?‏
‫-‏למען האמת,‏ התכוונתי להזמין אותך.‏ ‫-‏באמת?‏
‫בהצלחה היום,‏ רון.‏
‫אני בטוחה שתהיה אדיר.‏
‫אני מתפטר.‏ אחרי המשחק של היום,‏ ‫מק'לאגן יכול לקבל את המקום שלי.‏
‫מה שתגיד.‏
‫-‏מיץ?‏ ‫-‏בטח.‏
‫שלום לכולם.‏
‫אתה נראה זוועה,‏ רון.‏
‫בגלל זה שמת לו משהו בגביע?‏
‫מה זה,‏ שיקוי ממריץ?‏
‫מזל נוזלי.‏
‫אל תשתה את זה,‏ רון!‏
‫-‏עלולים לזרוק אותך בגלל זה.‏ ‫-‏אין לי מושג על מה את מדברת.‏
‫קדימה,‏ הארי.‏ צריך לנצח במשחק.‏
‫יש!‏
‫קדימה,‏ רון!‏ עשה את זה!‏
‫ויזלי!‏ ויזלי!‏ ויזלי!‏
‫יש!‏
‫ויזלי!‏ ויזלי!‏ ויזלי!‏
‫יש!‏
‫ויזלי!‏ ויזלי!‏ ויזלי!‏
‫באמת,‏ לא היית צריך לעשות את זה.‏
‫אני יודע.‏ אני מניח שהייתי יכול ‫פשוט להשתמש בלחש קונפונדוס.‏
‫זה היה שונה.‏ אלה היו המבחנים.‏ ‫פה זה היה משחק.‏
‫לא הכנסת את זה.‏
‫רון רק חשב שהכנסת.‏
‫אני רק מתאמנת בלחשים.‏
‫הם ממש מצוינים.‏
‫איך ההרגשה,‏ הארי?‏
‫כשאתה רואה את דין עם ג'יני?‏
‫אני יודעת.‏
‫אני רואה איך אתה מסתכל עליה.‏
‫אתה החבר הכי טוב שלי.‏
‫אני חושבת שהחדר הזה תפוס.‏
‫מה הקטע עם הציפורים?‏
‫אופוגנו!‏
‫זו בדיוק ההרגשה.‏
‫תשמע,‏ זו לא אשמתי ‫אם היא מעוצבנת עליי.‏
‫מה שיש ביני לבין לבנדר,‏ בוא נגיד ‫שזו תשוקה בלתי ניתנת לריסון.‏
‫זה עניין של כימיה.‏
‫זה יחזיק מעמד?‏ מי יודע?‏ ‫העניין הוא שאני חופשי ומאושר.‏
‫הוא חופשי לנשק את מי שהוא רוצה.‏ ‫זה ממש לא מזיז לי.‏
‫האם היה לי הרושם שהוא ואני נלך ‫יחד למסיבת חג המולד של סלגהורן?‏
‫כן.‏
‫כעת,‏ בנסיבות הקיימות,‏ ‫נאלצתי להתארגן אחרת.‏
‫באמת?‏
‫כן.‏ למה?‏
‫טוב,‏ חשבתי שמכיוון שאיש משנינו ‫לא יכול ללכת עם שהוא רוצה.‏.‏.‏
‫שנלך ביחד,‏ כידידים.‏
‫למה אני לא חשבתי על זה?‏
‫עם מי את הולכת?‏
‫זו הפתעה.‏
‫מכל מקום,‏ צריך לחשוב עליך.‏ ‫אתה לא יכול להביא סתם מישהי.‏
‫אתה רואה את הבחורה,‏ שם?‏
‫זו רומילדה ויין.‏ מתברר שהיא מנסה ‫להבריח לך שיקוי אהבה.‏
‫באמת?‏
‫היא מעוניינת בך רק ‫כי היא חושבת שאתה הנבחר.‏
‫אבל אני באמת הנבחר.‏
‫בסדר,‏ סליחה.‏ סתם.‏
‫אני אזמין מישהי שאני מחבב.‏
‫מישהי מגניבה.‏
‫מעולם לא הייתי באזור הזה של הטירה.‏
‫לפחות לא בהיותי ערה.‏ ‫אני סהרורית,‏ מטיילת בשנתי.‏
‫בגלל זה אני נועלת נעליים במיטה.‏
‫הרמוניה נקטרה פאסוס.‏
‫משהו לשתות?‏
‫נוויל!‏
‫לא הצלחתי להתקבל ‫למועדון הסלג-‏סלבס.‏
‫אבל זה בסדר.‏ ‫בלבי מחלק מגבות בשירותים.‏
‫-‏אני בסדר,‏ תודה.‏ ‫-‏יופי.‏
‫הרמיוני.‏ מה את עושה?‏ ומה קרה לך?‏
‫הצלחתי להימלט.‏ כלומר,‏ ‫השארתי את קורמאק מתחת לדבקון.‏
‫קורמאק?‏ זה מי שהזמנת?‏
‫חשבתי שזה הכי ירגיז את רון.‏
‫תודה רבה לכם.‏ נדבר אחר-‏כך.‏
‫יש לו יותר זרועות ‫מאשר לצמח זרוע-‏הציד.‏
‫-‏טרטר-‏דרקון?‏ ‫-‏לא תודה,‏ אני בסדר.‏
‫צודקת.‏ זה עושה סירחון איום מהפה.‏
‫במחשבה שנייה.‏.‏.‏
‫אולי זה ירחיק את קורמאק.‏
‫אלוהים,‏ הנה הוא בא.‏.‏.‏
‫אני חושב שהיא הלכה לפדר את האף.‏
‫חמקנית קטנה וחצופה,‏ הידידה שלך.‏
‫ואוהבת לדבר,‏ מה?‏ בלה-‏בלה-‏בלה.‏.‏.‏
‫מה אני אוכל,‏ דרך אגב?‏
‫ביצי-‏דרקון.‏
‫זה עתה הרווחת לך חודש ריתוק,‏ מק'לאגן.‏
‫לא כל כך מהר,‏ פוטר.‏
‫אדוני,‏ אני באמת חושב שמוטב ‫שאחזור למסיבה.‏ הדייט שלי.‏.‏.‏
‫בוודאי תוכל לשרוד בלעדיך ‫עוד דקה או שתיים.‏
‫חוץ מזה,‏ ברצוני רק למסור לך הודעה.‏
‫-‏הודעה?‏ ‫-‏מפרופסור דמבלדור.‏
‫היא ביקש ממני למסור לך שלום,‏ ‫והוא מקווה שתיהנה מן החופשה שלך.‏
‫אתה מבין.‏.‏.‏
‫הוא בנסיעה.‏ ‫והוא לא ישוב לפני תחילת הלימודים.‏
‫בנסיעה איפה?‏
‫תוריד את הידיים שלך,‏ ‫חתיכת סקיב מטונף!‏
‫פרופסור סלגהורן,‏ אדוני.‏
‫מצאתי את הנער הזה ‫מסתובב במסדרון,‏ למעלה.‏
‫הוא טוען שהוא הוזמן למסיבה שלך.‏
‫בסדר,‏ בסדר!‏ ניסיתי להתפלח.‏ ‫עכשיו אתה מרוצה?‏
‫אלווה אותו החוצה.‏
‫בהחלט,‏ פרופסור.‏
‫בסדר,‏ כולם להמשיך!‏ המשיכו!‏
‫אולי באמת קיללתי את קייטי בל.‏ ‫אולי לא.‏ מה אכפת לך?‏
‫נשבעתי להגן עליך.‏
‫נדרתי את הנדר הכובל.‏
‫אני לא זקוק להגנה.‏
‫נבחרתי לזה.‏ ‫אני,‏ מבין כל האחרים!‏ אני.‏
‫-‏ולא אאכזב אותו.‏ ‫-‏אתה פוחד,‏ דראקו.‏
‫אתה מנסה להסתיר זאת,‏ ‫אבל זה ברור כשמש.‏ תן לי לעזור לך.‏
‫לא!‏
‫אני נבחרתי.‏ זה הרגע הגדול שלי.‏
‫"‏הנדר הכובל"‏?‏
‫אתה בטוח שזה מה שסנייפ אמר?‏
‫בטוח לגמרי.‏ למה?‏
‫טוב,‏ העניין הוא שאי אפשר ‫להפר נדר כובל.‏
‫לא תאמין,‏ אבל את זה הבנתי לבד.‏
‫אתה לא מבין.‏
‫אוי,‏ לכל הרוחות!‏
‫ר + ל
‫אני מתגעגעת.‏.‏.‏
‫כמה מקסים.‏
‫היא כל הזמן רוצה להתנשק.‏ ‫השפתיים שלי כבר סדוקות לגמרי.‏ תראה.‏
‫אני מאמין לך.‏
‫אז מה קורה?‏ ‫מה קורה אם מפרים נדר כובל?‏
‫אתה מת.‏
‫רגע,‏ הפודינג עוד כאן.‏
‫וולדמורט בחר בדראקו מאלפוי למשימה?‏
‫אני יודע שזה נשמע מטורף.‏
‫האם עלה בדעתך שסנייפ פשוט ‫העמיד פנים שהוא מציע לדראקו עזרה,‏
‫כדי שהוא יוכל לגלות מה הוא זומם?‏
‫-‏זה לא נשמע כך.‏ ‫-‏אולי הארי צודק,‏ רמוס.‏
‫כלומר,‏ לנדור נדר כובל,‏ זה.‏.‏.‏
‫מה שחשוב כעת הוא לדעת ‫אם סומכים על שיפוטו של דמבלדור.‏
‫דמבלדור סומך על סנייפ,‏ ‫לכן גם אני סומך עליו.‏
‫דמבלדור יכול לטעות.‏
‫השנאה מעוורת אותך.‏
‫-‏לא נכון!‏ ‫-‏כן נכון.‏
‫אנשים נעלמים יום יום,‏ הארי.‏
‫אנחנו יכולים לבטוח ‫רק בכמה אנשים ספורים.‏
‫אם נתחיל להילחם בינינו,‏ זה הסוף שלנו.‏
‫פה גדול.‏
‫אתה לא סומך עליי?‏
‫זה טעים.‏
‫טוב,‏ אני רק.‏.‏.‏ אלך.‏.‏.‏ טוב.‏.‏.‏
‫-‏עוגה?‏ ‫-‏לא בשבילי,‏ תודה.‏
‫אתה צריך לסלוח לרמוס.‏
‫המצב שלו מקשה עליו מאוד.‏
‫אתה בסדר,‏ מר ויזלי?‏
‫עוקבים אחרינו.‏ אחרי כולנו.‏
‫רוב הזמן מולי לא יוצאת מהבית.‏
‫זה לא קל.‏
‫קיבלת את הינשוף שלי?‏
‫כן.‏
‫אם דמבלדור בנסיעה,‏ ‫משרד הקסמים לא מודע לכך,‏
‫אבל אולי זה מה שדמבלדור רוצה.‏
‫בנוגע לדראקו מאלפוי.‏.‏.‏
‫ידוע לי קצת יותר.‏
‫-‏תמשיך.‏ ‫-‏שלחתי סוכן ל"‏בורגין וברקס"‏.‏
‫אני חושב,‏ מן התיאור שלך,‏
‫שמה שאתה ורון ראיתם בסוף הקיץ,‏
‫החפץ שדראקו כל כך מתעניין בו,‏
‫הוא הארונית המעלימה.‏
‫ארונית מעלימה?‏
‫הם היו להיט כשוולדמורט ‫עלה לשלטון לראשונה.‏
‫אתה יכול להבין מדוע.‏ היה ובאו ‫אוכלי-‏המוות להתדפק על דלתך.‏.‏.‏
‫פשוט חמקת פנימה,‏ ‫ונעלמת לשעה-‏שעתיים.‏
‫הם מסוגלים להעביר אותך ‫כמעט לכל מקום.‏
‫אבל אלה מתקנים קצת לא-‏אמינים.‏ ‫לא-‏צפויים.‏
‫מה קרה לו?‏ לזה שב"‏בורגין וברקס"‏?‏
‫שום דבר.‏
‫הוא עדיין שם.‏
‫-‏זה היה טעים להפליא,‏ מולי.‏ באמת.‏ ‫-‏את בטוחה שלא תישארו?‏
‫לא,‏ מוטב שנלך.‏ הלילה הראשון ‫של מחזור הירח הוא תמיד הכי קשה.‏
‫רמוס?‏
‫חמוד.‏
‫רון הלך לישון?‏
‫עוד לא.‏ לא.‏
‫השרוך שלך.‏
‫חג מולד שמח,‏ הארי.‏
‫חג מולד שמח.‏
‫-‏הארי,‏ לא!‏ ‫-‏רמוס!‏
‫ג'יני!‏
‫אני הרגתי את סיריוס בלק!‏ ‫אני הרגתי את סיריוס בלק!‏
‫נו,‏ אתה בא לתפוס אותי?‏
‫הארי,‏ אתה יכול לתפוס אותי?‏ ‫אתה בא לתפוס אותי?‏
‫הארי?‏
‫שתק!‏
‫הארי!‏
‫ג'יני!‏
‫מולי.‏.‏.‏
‫נמשכות ההיעלמויות במשרד הקסמים
‫כל כך קל להם לתפוס אותך.‏
‫יש לך מזל שלא נהרגת.‏ ‫אתה חייב להבין מי אתה,‏ הארי.‏
‫אני יודע מי אני,‏ הרמיוני.‏ בסדר?‏
‫סליחה.‏
‫לאב,‏ די.‏ ברור שאענוד את זה.‏
‫רוני-‏פוני שלי.‏
‫תסלח לי,‏ אני צריכה ללכת להקיא.‏
‫הייתי רוצה לדעת ‫היכן אתה משיג את המידע שלך.‏
‫אתה יודע יותר ממחצית ‫סגל ההוראה,‏ בחיי.‏
‫אדוני.‏.‏.‏
‫זה נכון שפרופסור מרית'וט פורש?‏
‫באמת,‏ טום.‏ גם אילו ידעתי,‏ ‫לא הייתי יכול לומר לך.‏
‫ואגב,‏ תודה על האננס.‏ ‫צדקת,‏ זה באמת האהוב עליי.‏
‫אבל איך ידעת?‏
‫אינטואיציה.‏
‫אלי הטוב!‏ כבר כל כך מאוחר?‏
‫לכו לכם,‏ אחרת פרופסור דיפט ‫ידפוק לכולנו ריתוק.‏
‫בזריזות,‏ טום.‏ שלא תיתפס ‫מחוץ למיטה אחרי כיבוי אורות.‏
‫-‏משהו מטריד אותך,‏ טום?‏ ‫-‏כן,‏ אדוני.‏
‫אתה מבין,‏ לא יכולתי לפנות למישהו אחר.‏
‫הפרופסורים האחרים.‏.‏.‏ טוב,‏ הם לא כמוך.‏
‫הם עלולים להבין שלא כהלכה.‏
‫המשך.‏
‫לפני כמה לילות הייתי בספרייה.‏.‏.‏
‫באזור המדפים המוגבלים.‏.‏.‏
‫וקראתי משהו קצת מוזר,‏ ‫על איזה כישוף נדיר.‏
‫וחשבתי שאולי אתה ‫תוכל להאיר את עיניי.‏
‫הוא נקרא,‏ אם הבנתי נכון.‏.‏.‏
‫סליחה?‏
‫אני לא יודע דבר על דברים כאלה,‏ ‫ואילו ידעתי,‏ לא הייתי אומר לך!‏
‫עכשיו לך מכאן מיד,‏ ‫ושלא תעיז להזכיר את זה שוב!‏
‫מבולבל?‏
‫הייתי מופתע לולא היית מבולבל.‏
‫אני לא מבין.‏ מה קרה?‏
‫ייתכן שזה הזיכרון ‫החשוב ביותר שאספתי.‏
‫והוא גם שקרי.‏
‫הזיכרון הזה טופל ושונה.‏.‏.‏
‫בידי מי שהזיכרון שייך לו,‏ ‫ידידנו פרופסור סלגהורן.‏
‫אבל למה שהוא ישנה זיכרון שלו?‏
‫-‏אני מניח שהוא מתבייש בו.‏ ‫-‏מדוע?‏
‫אכן,‏ מדוע?‏
‫ביקשתי ממך להתקרב ‫לפרופסור סלגהורן,‏ וכך עשית.‏
‫כעת אני רוצה שתשכנע אותו ‫לחשוף את הזיכרון האמיתי שלו,‏
‫בכל דרך שתוכל.‏
‫אני לא מכיר אותו כל כך טוב,‏ אדוני.‏
‫הזיכרון הזה הוא הכול.‏
‫בלעדיו,‏ אנחנו עיוורים.‏
‫בלעדיו,‏ נפקיר את גורל עולמנו ‫לידי המזל.‏
‫אין לך ברירה.‏
‫אסור לך להיכשל.‏
‫לכן אני ממליץ לכם לשנן היטב ‫את הפרק על מנטרלים.‏
‫אספר לכם יותר על בזוארים ‫בשיעור הבא.‏ בסדר,‏ משוחררים.‏
‫אליס!‏ ‫אל תשכחי את זנב-‏העכברוש שלך.‏
‫הנה נסיך השיקויים בכבודו ובעצמו.‏
‫כיצד זכיתי לעונג הזה?‏
‫ובכן,‏ אדוני,‏ ‫תהיתי אם אוכל לשאול אותך משהו.‏
‫שאל,‏ בחורי היקר.‏ שאל.‏
‫לפני כמה ימים הייתי בספרייה,‏ ‫באזור המדפים המוגבלים,‏
‫ונתקלתי במשהו קצת מוזר ‫בנוגע לכישוף נדיר מאוד.‏
‫כן.‏ ומהו אותו כישוף נדיר?‏
‫אני לא יודע בדיוק.‏ ‫אני לא זוכר את השם המדויק.‏
‫אבל זה גרם לי לתהות אם יש ‫כישופים שאסור לך ללמד אותנו?‏
‫אני מורה לשיקויים,‏ הארי.‏
‫מוטב שתשאל את פרופסור סנייפ.‏
‫כן.‏
‫הוא ואני לא בדיוק רואים עין בעין,‏ אדוני.‏
‫אני מתכוון לומר.‏.‏.‏
‫שהוא לא כמוך.‏
‫יכול להיות ‫שהוא לא יבין אותי כהלכה.‏
‫אכן.‏ לא יכול להיות אור בלי החושך.‏
‫וכך זה גם עם הקסמים.‏ ‫אני עצמי שואף לחיות בתוך האור.‏
‫ואני מציע לך לעשות כמוני.‏
‫זה מה שאמרת לטום רידל,‏ ‫כשהוא בא אליך בשאלות?‏
‫דמבלדור שלח אותך,‏ נכון?‏
‫נכון?‏!‏
‫כן?‏
‫אה,‏ זה אתה,‏ פוטר.‏
‫צר לי,‏ אני עסוק כרגע.‏
‫איזה יופי,‏ נכון?‏ הירח?‏
‫אלוהי.‏
‫פינקת את עצמך בחטיף לילי קטן,‏ מה?‏
‫הקופסה הייתה על המיטה שלך.‏ ‫חשבתי שאטעם אחד.‏
‫או עשרים.‏.‏.‏ אני לא יכול להפסיק ‫לחשוב עליה,‏ הארי.‏
‫בכל הכנות,‏ חשבתי שהיא כבר ‫מתחילה לעלות לך על העצבים.‏
‫היא לעולם לא יכולה ‫לעלות לי על העצבים.‏
‫אני חושב שאני אוהב אותה.‏
‫יופי לך.‏
‫אתה חושב שהיא מודעת לקיומי?‏
‫אני מאוד מקווה.‏ ‫היא נמרחת עליך כבר שלושה חודשים.‏
‫נמרחת?‏ על מי אתה מדבר?‏
‫על מי אתה מדבר?‏
‫על רומילדה,‏ כמובן.‏ רומילדה ויין.‏
‫בסדר.‏ מצחיק מאוד.‏
‫-‏מה קרה לך?‏!‏ ‫-‏זו לא בדיחה!‏ אני מאוהב בה!‏
‫בסדר,‏ יופי.‏ אתה מאוהב בה.‏ ‫בכלל פגשת אותה?‏
‫לא.‏ אתה יכול להכיר לי אותה?‏
‫קדימה,‏ רון.‏ ‫בוא ואכיר לך את רומילדה ויין.‏
‫הארי היקר
‫חושבת עליך מחשבות מתוקות ‫רומילדה
‫אני מצטער,‏ אדוני.‏ לא הייתי ‫מטריד אותך לולא זה היה חיוני.‏
‫איפה רומילדה?‏
‫מה קרה לוונבי?‏
‫שיקוי אהבה חזק במיוחד.‏
‫בסדר.‏ מוטב שתכניס אותו.‏
‫אני מתפלא שלא יכולת לרקוח ‫לזה תרופה בצ'יק,‏ הארי.‏
‫חשבתי שדרושה כאן יד מנוסה יותר,‏ ‫אדוני.‏
‫שלום,‏ חמודה.‏ רוצה משהו לשתות?‏
‫אולי אתה צודק.‏
‫אגב,‏ אני מצטער על אי-‏ההבנה שלנו,‏ ‫היום.‏
‫אין בעיה.‏ מה שהיה,‏ היה.‏ נכון?‏
‫אני מניח שנמאס לך מכל זה,‏ ‫אחרי כל השנים האלה.‏
‫כל השאלות על וולדמורט.‏
‫אל תשתמש בשם הזה!‏
‫הנה לך,‏ בחור.‏ תשתה הכול.‏
‫-‏מה זה?‏ ‫-‏חיזוק לעצבים.‏
‫-‏מה קרה לי?‏ ‫-‏שיקוי אהבה.‏
‫חזק במיוחד.‏
‫-‏אני מרגיש זוועה.‏ ‫-‏אתה צריך לשתות משהו.‏
‫יש לי בירצפת,‏ יין,‏ ויין-‏דבש מדהים.‏
‫אמנם תכננתי לתת אותו למישהו,‏ ‫אבל בהתחשב בנסיבות.‏.‏.‏
‫הנה לך,‏ פוטר.‏
‫לחיים!‏
‫רון!‏
‫רון!‏ פרופסור,‏ תעשה משהו!‏
‫אני לא מבין.‏
‫נו,‏ רון,‏ תנשום!‏
‫הבנות האלה עוד יהרגו אותי.‏
‫כל הכבוד על החשיבה המהירה ‫והשימוש בבזואר,‏ הארי.‏
‫אתה בוודאי גאה מאוד ‫בתלמיד שלך,‏ הוראס.‏
‫אכן כן,‏ גאה מאוד.‏
‫נראה שכולנו מסכימים ‫שהארי פעל בגבורה.‏
‫נשאלת השאלה,‏ מדוע היה בכך צורך?‏
‫אכן,‏ מדוע?‏
‫נראה שזו מתנה,‏ הוראס.‏
‫אינך זוכר מי נתן לך את הבקבוק?‏
‫שאגב,‏ מצטיין בניחוחות מעודנים ‫של שוש ודובדבן.‏.‏.‏
‫כשהוא אינו מזוהם ברעל.‏
‫למען האמת,‏ אני עצמי ‫התכוונתי לתת אותו מתנה.‏
‫למי,‏ אם יותר לי לשאול?‏
‫לך,‏ אדוני המנהל.‏
‫איפה הוא?‏
‫איפה רוני-‏פוני שלי?‏ הוא שאל עליי?‏
‫מה היא עושה פה?‏
‫יכולתי לשאול אותך את אותה השאלה.‏
‫אני,‏ במקרה,‏ החברה שלו.‏
‫ואני,‏ במקרה,‏ הידידה שלו.‏
‫אל תצחיקי אותי.‏ ‫לא דיברתם כבר שבועות.‏
‫את בטח רוצה להשלים איתו,‏ ‫עכשיו שפתאום הוא נעשה מעניין.‏
‫הוא הורעל,‏ יא מטומטמת!‏
‫ולידיעתך,‏ בשבילי הוא תמיד היה מעניין.‏
‫את רואה?‏ הוא חש בנוכחות שלי.‏
‫אל תדאג,‏ רוני-‏פוני.‏ אני כאן.‏
‫אני כאן.‏
‫הרמיוני.‏.‏.‏
‫הרמיוני.‏
‫הו,‏ להיות צעיר,‏ ולחוש בצריבת האהבה.‏.‏.‏
‫טוב,‏ כולם.‏ בואו.‏
‫מר ויזלי יזכה לטיפול מסור.‏
‫הגיע הזמן,‏ לא?‏
‫תודה לך.‏
‫די,‏ תשתוק.‏
‫בורגין וברקס ‫נוסד ב-‏1863
‫די,‏ רון.‏ אתה מוריד שלג.‏
‫תזכירי לי איך נפרדתי מלבנדר?‏
‫היא באה לבקר אותך במרפאה.‏
‫ואתה דיברת.‏
‫נדמה לי שזו לא הייתה ‫שיחה ארוכה במיוחד.‏
‫אל תביני אותי לא נכון.‏ ‫אני מאושר להיפטר ממנה.‏
‫פשוט,‏ היא נראית לי קצת נעלבת.‏
‫כן,‏ זה נכון.‏.‏.‏
‫אתה אומר שאתה לא זוכר כלום ‫מאותו לילה?‏
‫שום דבר?‏
‫יש משהו אחד.‏.‏.‏
‫אבל זה לא יכול להיות.‏ ‫הייתי מטושטש לגמרי,‏ נכון?‏
‫נכון.‏ מטושטש לגמרי.‏
‫סקטומסמפרה -‏ נגד אויבים
‫הארי.‏
‫זו קייטי.‏
‫קייטי בל.‏
‫קייטי.‏ מה שלומך?‏
‫אני יודעת שאתה תשאל אותי,‏ ‫אבל אני לא יודעת מי קילל אותי.‏
‫אני מנסה להיזכר,‏ בחיי.‏
‫אבל אני פשוט לא יכולה.‏
‫קייטי?‏
‫אני יודע מה עשית,‏ מאלפוי.‏ ‫אתה קיללת אותה,‏ נכון?‏
‫סקטומסמפרה!‏
‫וולנרה סננטור.‏
‫רקיחת שיקויים למתקדמים
‫אתה חייב להיפטר מזה.‏ עוד היום.‏
‫אחוז בידי.‏
‫חדר הנחיצות.‏
‫חייבים להחביא את הספר ‫של הנסיך חצוי-‏הדם.‏.‏.‏
‫במקום שאיש לא ימצא אותו.‏ ‫כולל אתה.‏
‫-‏מה זה היה?‏ ‫-‏מה זה היה?‏
‫אתה רואה?‏
‫לעולם אין לדעת מה תמצא כאן.‏
‫עצום עיניים.‏ כך לא תתפתה.‏
‫עצום את העיניים.‏
‫וגם זה יכול להישאר מוסתר,‏ ‫אם אתה רוצה.‏
‫אז מה,‏ אתה וג'יני עשיתם את זה?‏
‫מה?‏
‫אתה יודע,‏ החבאתם את הספר?‏
‫כן.‏
‫כן,‏ אכן.‏.‏.‏
‫אני מניח שעדיין לא התמזל לך ‫להוציא כלום מסלגהורן?‏
‫מזל.‏.‏.‏
‫זהו זה.‏ ‫כל מה שאני צריך הוא קצת מזל.‏
‫נו,‏ איך אתה מרגיש?‏
‫מצוין.‏
‫ממש מצוין.‏
‫תזכור.‏.‏.‏
‫סלגהורן בדרך-‏כלל אוכל מוקדם,‏
‫יוצא לטייל,‏ ואז חוזר למשרד שלו.‏
‫טוב.‏
‫-‏אני הולך להאגריד.‏ ‫-‏מה?‏
‫לא,‏ הארי,‏ ‫אתה חייב ללכת לדבר עם סלגהורן.‏
‫-‏יש לנו תוכנית.‏ ‫-‏אני יודע,‏
‫אבל יש לי תחושה ‫ממש טובה בקשר להאגריד.‏
‫אני מרגיש שזה המקום להיות בו הערב.‏ ‫אתם מבינים למה אני מתכוון?‏
‫-‏לא.‏ ‫-‏טוב,‏ תסמכו עליי.‏ אני יודע מה אני עושה.‏
‫או שאולי זה פליקס.‏
‫אהלן!‏
‫חי זקנו של מרלין,‏ הארי!‏
‫סליחה,‏ אדוני.‏ הייתי צריך להודיע ‫שאני מגיע.‏ לכחכח בגרוני,‏ או להשתעל.‏
‫מן הסתם חששת שאני פרופסור ספראוט.‏
‫למען האמת,‏ זה נכון.‏ למה חשבת כך?‏
‫בגלל ההתנהגות הכללית שלך,‏ אדוני.‏
‫ההתגנבות,‏ ‫העובדה שקפצת כשראית אותי.‏
‫אלה עלי טנטקולה,‏ אדוני?‏ ‫הם יקרים מאוד,‏ נכון?‏
‫עשרה גוזים העלה,‏ לקונה הנכון.‏
‫לא שאני מכיר עסקות מפוקפקות ‫שכאלה,‏ אבל יש שמועות.‏
‫העניין שלי אקדמי בתכלית,‏ כמובן.‏
‫אישית,‏ הצמחים האלה ‫תמיד קצת הפחידו אותי.‏
‫איך בדיוק הצלחת לצאת מן הטירה,‏ ‫הארי?‏
‫דרך הדלת הראשית,‏ אדוני.‏
‫אני הולך להאגריד.‏ ‫הוא חבר יקר.‏.‏.‏
‫ופשוט התחשק לי ללכת לבקר אותו.‏
‫אז אם לא אכפת לך,‏ אלך לדרכי עכשיו.‏
‫הארי!‏
‫-‏אדוני?‏ ‫-‏כבר כמעט חושך.‏
‫אתה בוודאי מבין שלא אוכל ‫להרשות לך להסתובב בשטח לבד.‏
‫ובכן,‏ אדוני,‏ אתה מוזמן להצטרף אליי.‏
‫הארי!‏ אני עומד על כך ‫שתתלווה אליי חזרה לטירה,‏ מיד!‏
‫זה יחטיא את המטרה,‏ אדוני.‏
‫ומה גורם לך לומר דבר כזה?‏
‫אין לי מושג.‏
‫הוראס.‏
‫חי זקנו של מרלין!‏ ‫זה אקרומנטולה אמיתי?‏
‫אני חושב שהוא מת,‏ אדוני.‏
‫אלוהים אדירים.‏
‫בחורי היקר,‏ איך הצלחת להרוג אותו?‏
‫להרוג אותו?‏ ‫הוא היה החבר הכי ותיק שלי.‏
‫-‏אני מצטער מאוד,‏ לא ידעתי.‏.‏.‏ ‫-‏אל תדאג.‏ אתה לא היחיד.‏
‫אנשים לא מבינים עכבישים.‏
‫כנראה בגלל העיניים.‏ ‫יש אנשים שנבהלים מהן.‏
‫שלא לדבר על הצבתות.‏
‫כן,‏ אני מניח שגם בגלל זה.‏
‫האגריד,‏ אני לא רוצה להישמע בוטה.‏.‏.‏
‫אבל ארס אקרומנטולה הוא נדיר ביותר.‏
‫האם תרשה לי ‫להוציא בקבוקון או שניים?‏
‫למטרות אקדמיות בלבד,‏ כמובן.‏
‫אני מניח שעכשיו הארס ‫כבר לא יעזור לו הרבה.‏
‫זה בדיוק מה שאני חשבתי.‏
‫אני תמיד נושא איתי בקבוקון ‫או שניים,‏ למקרים כאלה בדיוק.‏
‫מין הרגל של מורה ותיק לשיקויים.‏
‫חבל שלא ראית אותו כשהוא היה בשיאו.‏
‫הוא היה מפואר.‏ פשוט מפואר!‏
‫אוי ואבוי.‏
‫-‏תרצה שאומר כמה מלים?‏ ‫-‏כן.‏
‫אני מניח שהייתה לו משפחה?‏
‫בהחלט.‏
‫היה שלום.‏.‏.‏
‫הרעגוג.‏
‫היה שלום,‏ הרעגוג.‏.‏.‏
‫מלך פרוקי-‏הרגליים.‏
‫גם אם גופתך תירקב.‏.‏.‏
‫רוחך תחיה לעד.‏
‫מי ייתן וחבריך האנושיים ‫ימצאו נחמה על האובדן שהם ספגו.‏
‫הוא היה אצלי כבר בהיותו ביצה.‏ ‫איזה פצפון הוא היה כשהוא בקע!‏
‫לא יותר גדול מכלב פקינזי.‏ כלב פקינזי!‏
‫כמה חמוד!‏ לי היה פעם דג.‏ ‫פרנסיס.‏ הוא היה יקר לי מאוד.‏
‫יום אחד ירדתי אחר-‏הצהריים.‏.‏.‏ ‫והוא נעלם.‏
‫-‏מוזר,‏ לא?‏ ‫-‏באמת מוזר.‏
‫אבל אלה החיים,‏ אני מניח.‏
‫אתה חי את חייך,‏ ופתאום,‏ פוף!‏
‫תלמיד נתן לי את פרנסיס.‏
‫יום אביב אחד,‏ אחר-‏הצהריים,‏ גיליתי ‫אקווריום כדורי על שולחני במשרד.‏.‏.‏
‫ובו רק כמה סנטימטרים של מים צלולים.‏
‫ועל פני המים צף לו עלה כותרת של פרח.‏
‫ולנגד עיניי,‏ הוא שקע.‏
‫וממש לפני שהוא הגיע לקרקעית.‏.‏.‏
‫הוא השתנה.‏.‏.‏
‫והפך לדגיג קטן.‏
‫איזה קסם מקסים.‏
‫חגיגה לעיניים.‏
‫עלה הכותרת של ליליה.‏
‫לילי,‏ אימך.‏
‫היום שירדתי למטה.‏.‏.‏
‫שבו האקווריום היה ריק.‏.‏.‏
‫היה היום שבו אימא שלך.‏.‏.‏
‫אני יודע למה אתה כאן.‏
‫אבל לא אוכל לעזור לך.‏
‫זה יהרוס אותי.‏
‫אתה יודע איך שרדתי,‏ פרופסור?‏
‫בלילה שבו קיבלתי את זה?‏
‫בגללה.‏
‫כי היא הקריבה את עצמה.‏
‫כי היא סירבה לזוז הצידה.‏
‫כי אהבתה הייתה חזקה יותר מוולדמורט.‏
‫-‏אל תבטא את שמו.‏ ‫-‏אני לא פוחד מן השם,‏ פרופסור.‏
‫אני אגיד לך משהו.‏
‫משהו שאחרים רק ניחשו.‏
‫זה נכון.‏
‫אני הנבחר.‏
‫רק אני יכול להשמיד אותו.‏ ‫אבל כדי שאוכל לעשות זאת.‏.‏.‏
‫עליי לדעת מה טום רידל ‫שאל אותך לפני שנים,‏ במשרדך,‏
‫ועליי לדעת מה אתה אמרת לו.‏
‫תהיה אמיץ,‏ פרופסור.‏
‫היה אמיץ כמו אימא שלי.‏
‫אחרת תבייש אותה.‏
‫אחרת יוצא שהיא מתה לחינם.‏
‫אחרת האקווריום יישאר ריק לנצח.‏
‫בבקשה,‏ אל תאשים אותי ‫כשתראה את זה.‏
‫אין לך מושג איך הוא היה,‏ אפילו אז.‏
‫לפני כמה לילות הייתי בספרייה,‏
‫באזור המדפים המוגבלים,‏
‫וקראתי משהו די מוזר על כישוף נדיר.‏
‫הוא נקרא,‏ אם הבנתי נכון.‏.‏.‏
‫הורקרוקס.‏
‫-‏סליחה?‏ ‫-‏הורקרוקס.‏
‫נתקלתי במונח במהלך הקריאה.‏
‫ולא הבנתי אותו במלואו.‏
‫אני לא יודע מה קראת,‏ טום,‏
‫אבל מדובר בחומר אפל מאוד.‏ ‫אפל מאוד.‏
‫וזו הסיבה.‏.‏.‏
‫שבאתי אליך.‏
‫הורקרוקס הוא חפץ שמישהו ‫הסתיר בו חלק מנשמתו.‏
‫אבל אני לא מבין איך זה פועל,‏ אדוני.‏
‫אתה מפצל את נשמתך,‏ ‫ומחביא חלק ממנה בתוך חפץ.‏
‫על-‏ידי כך תהיה מוגן ‫במקרה שתותקף,‏ ושגופך יושמד.‏
‫מוגן?‏
‫אותו חלק של נשמתך שהוסתר,‏ ‫ממשיך לחיות.‏
‫במלים אחרות,‏ אינך יכול למות.‏
‫ואיך מפצלים את הנשמה,‏ אדוני?‏
‫אני חושב שאתה כבר יודע ‫מה התשובה לכך,‏ טום.‏
‫רצח.‏
‫כן.‏
‫רצח קורע את הנשמה.‏ זו פגיעה בטבע.‏
‫אפשר לפצל את הנשמה רק פעם אחת?‏ ‫למשל,‏ שבע זה לא.‏.‏.‏?‏
‫שבע?‏
‫חי זקנו של מרלין,‏ טום!‏ זה לא מזעזע ‫מספיק,‏ לחשוב על רציחת אדם אחד?‏
‫לקרוע את הנשמה לשבעה חלקים.‏.‏.‏
‫כל זה היפותטי,‏ נכון,‏ טום?‏ זה אקדמי?‏
‫כמובן,‏ אדוני.‏
‫זה יהיה הסוד שלנו.‏
‫אדוני.‏
‫זה מעבר לכל מה שדמיינתי.‏
‫אתה רוצה לומר שהוא הצליח,‏ אדוני?‏ ‫הצליח ליצור הורקרוקס?‏
‫הוא בהחלט הצליח.‏ ולא רק פעם אחת.‏
‫מה הם,‏ בדיוק?‏
‫הם יכולים להיות כל דבר.‏ ‫חפצים רגילים לגמרי.‏
‫למשל,‏ טבעת.‏
‫או ספר.‏
‫-‏היומן של טום רידל.‏ ‫-‏כן,‏ הוא הורקרוקס.‏
‫לפני 4 שנים הבאת לי את זה,‏ כשהצלת ‫את חייה של ג'יני ויזלי בחדר הסודות.‏
‫ידעתי אז שמדובר בסוג שונה של קסם.‏
‫אפל מאוד,‏ חזק מאוד.‏ אבל עד לערב זה,‏ ‫לא היה לי מושג עד כמה הוא חזק.‏
‫-‏והטבעת?‏ ‫-‏הייתה שייכת לאימו של וולדמורט.‏
‫היה קשה מאוד למצוא אותה.‏ ‫וקשה עוד יותר להשמידה.‏
‫אבל אם תוכל למצוא את כולם,‏ אם ‫תצליח להשמיד את כל ההורקרוקסים.‏.‏.‏
‫אז יושמד וולדמורט.‏
‫אבל איך תמצא אותם?‏ הם יכולים ‫להיות מוסתרים בכל מקום,‏ לא?‏
‫נכון.‏ אבל קסם,‏ ובמיוחד קסם אפל.‏.‏.‏
‫מותיר שרידים.‏
‫זה מה שאתה עושה,‏ נכון,‏ אדוני?‏
‫-‏כשאתה עוזב את בית-‏הספר?‏ ‫-‏כן.‏
‫ואני חושב שאולי מצאתי עוד אחד.‏
‫אבל הפעם,‏ ‫אין סיכוי שאצליח להשמידו לבדי.‏
‫והנה שוב,‏ ‫עליי לבקש ממך יותר מדי,‏ הארי.‏
‫האם עלה פעם בדעתך ‫שאתה מבקש יותר מדי,‏
‫שאתה לוקח יותר מדי דברים ‫כמובנים מאליהם?‏
‫האם עברה בראשך המבריק המחשבה ‫שאני כבר לא רוצה לעשות את זה?‏
‫התשובה לכך אינה מן העניין.‏
‫לא אתמקח איתך,‏ סוורוס.‏ ‫אתה הסכמת.‏ סוף סיפור.‏
‫הארי.‏
‫אתה זקוק לגילוח,‏ ידידי.‏
‫לפעמים אני שוכח כמה גדלת.‏
‫לפעמים אני עוד רואה ‫את הילד הקטן מן הארון.‏
‫סלח לי על הרגשנות,‏ הארי.‏
‫אני איש זקן.‏
‫לי אתה עדיין נראה אותו דבר,‏ אדוני.‏
‫תמיד התגלמות טוב-‏הלב,‏ ‫בדיוק כמו אימך.‏
‫אני חושש זו תכונה שאנשים ‫תמיד ממעיטים בערכה.‏
‫המקום שאליו ייקח אותנו מסענו ‫הלילה הוא מסוכן ביותר.‏
‫הבטחתי שתוכל להתלוות אליי,‏ ‫ואקיים את הבטחתי.‏
‫אבל יש תנאי אחד:
‫עליך לציית לכל פקודה שאתן לך,‏ ‫בלי ויכוחים.‏
‫כן,‏ אדוני.‏
‫אתה מבין מה שאני אומר?‏
‫אם אומר לך להתחבא,‏ תתחבא.‏
‫אם אומר לך לרוץ,‏ תרוץ.‏
‫אם אומר לך לנטוש אותי ‫ולהציל את עצמך,‏ עליך לעשות כן.‏
‫מלת כבוד,‏ הארי.‏
‫מלת כבוד.‏
‫קח את זרועי.‏
‫אדוני,‏ חשבתי שאי אפשר ‫להתעתק בתוך הוגוורטס.‏
‫ובכן,‏ יש לי זכויות יתר,‏ במעמדי.‏
‫זה המקום.‏
‫כן.‏
‫המקום הזה ידע קסמים.‏
‫-‏אדוני!‏ ‫-‏כדי להיכנס,‏
‫יש לשלם בדם.‏
‫התשלום נועד להחליש כל פורץ.‏
‫-‏היית צריך לתת לי,‏ אדוני.‏ ‫-‏לא,‏ הארי.‏
‫דמך יקר הרבה יותר משלי.‏
‫וולדמורט בוודאי לא יקל ‫על מי שינסה לחשוף את מחבואו.‏
‫הוא בוודאי הציב הגנות.‏
‫זהירות.‏
‫הנה זה.‏
‫השאלה היחידה היא,‏ איך נגיע לשם?‏
‫הואל-‏נא,‏ הארי.‏
‫אתה חושב שההורקרוקס נמצא שם,‏ ‫אדוני?‏
‫כן.‏
‫צריך לשתות את זה.‏
‫צריך לשתות את הכול.‏
‫אתה זוכר את התנאים ‫שלפיהם הבאתי אותך איתי?‏
‫השיקוי הזה עלול לשתק אותי.‏
‫הוא עלול לגרום לי לשכוח למה אני כאן.‏
‫הוא עלול לגרום לי כאב חזק כל כך,‏ ‫שאתחנן למות.‏
‫אל לך להיכנע לבקשות הללו.‏
‫תפקידך,‏ הארי,‏ הוא לוודא ‫שאמשיך לשתות את השיקוי הזה.‏
‫גם אם יהיה עליך ‫לשפוך אותו לגרוני בכוח.‏
‫-‏זה ברור?‏ ‫-‏למה אני לא יכול לשתות אותו,‏ אדוני?‏
‫כי אני זקן הרבה יותר,‏ חכם ‫הרבה יותר,‏ והרבה פחות יקר-‏ערך.‏
‫לחייך,‏ הארי.‏
‫פרופסור!‏
‫פרופסור.‏ אתה שומע אותי?‏
‫פרופסור!‏
‫לא.‏ לא.‏.‏.‏
‫אתה מוכרח להמשיך לשתות,‏ ‫כמו שאמרת.‏ אתה זוכר?‏
‫-‏תפסיק.‏ ‫-‏זה ייפסק,‏ פרופסור.‏ זה ייפסק,‏
‫-‏אבל רק אם תמשיך לשתות.‏ ‫-‏בבקשה!‏ אל תכריח אותי!‏
‫-‏אני מצטער,‏ אדוני.‏ ‫-‏בבקשה.‏
‫-‏הרוג אותי!‏ הרוג אותי!‏ ‫-‏לא,‏ לא,‏ אדוני!‏
‫זו אשמתי.‏
‫הכול באשמתי.‏
‫זו אשמתי.‏
‫רק עוד אחד,‏ אדוני.‏ ‫עוד אחד,‏ ואני מבטיח.‏.‏.‏
‫אני מבטיח שאעשה כל מה שתגיד.‏
‫-‏אני מבטיח.‏ ‫-‏לא.‏
‫בבקשה!‏
‫הארי.‏
‫מים.‏
‫מים.‏.‏.‏
‫עשית את זה,‏ אדוני.‏
‫הבט.‏
‫הארי.‏
‫מים.‏
‫אגואמנטי!‏
‫מים.‏
‫לומוס.‏
‫לומוס מקסימה!‏
‫סקטומסמפרה!‏
‫הארי.‏
‫שתק!‏
‫הארי.‏
‫פרטיס טמפורוס!‏
‫לכו לבתים שלכם!‏ לא להתמהמה!‏
‫חייבים להביא אותך לאגף המרפאה,‏ ‫אדוני.‏ למדאם פומפרי.‏
‫לא.‏
‫אני צריך את סוורוס.‏
‫תעיר אותו.‏ ספר לו מה קרה.‏
‫אל תדבר עם אף אחד אחר.‏
‫סוורוס,‏ הארי.‏
‫תסתתר למטה,‏ הארי.‏
‫אל תדבר עם איש,‏ ‫ושאיש לא יראה אותך בלי רשותי.‏
‫לא משנה מה יקרה,‏ חיוני שתישאר למטה.‏
‫הארי,‏ עשה כדבריי.‏
‫סמוך עליי.‏
‫ערב טוב,‏ דראקו.‏
‫מה מביא אותך הנה ‫בערב אביבי נאה זה?‏
‫מי עוד נמצא כאן?‏ שמעתי אותך מדבר.‏
‫אני מרבה לדבר עם עצמי בקול רם.‏ ‫גיליתי שזה מועיל ביותר.‏
‫האם התלבטת עם עצמך,‏ דראקו?‏
‫דראקו.‏.‏.‏
‫-‏אתה אינך רוצח.‏ ‫-‏איך אתה יודע מה אני?‏
‫אני עשיתי דברים שהיו מזעזעים אותך.‏
‫כמו לקלל את קייטי בל,‏ ולקוות ‫שבתמורה היא תביא לי שרשרת מקוללת?‏
‫כמו להחליף בקבוק יין-‏דבש ‫בבקבוק אחר,‏ ספוג ברעל?‏
‫סלח לי,‏ דראקו.‏
‫איני יכול שלא להרגיש ‫שהפעולות הללו כל כך חלשות.‏.‏.‏
‫שלא ייתכן שבאמת רצית להצליח בהן.‏
‫הוא סומך עליי!‏ אני נבחרתי!‏
‫אם כן,‏ אקל עליך.‏
‫אקספליארמוס!‏
‫טוב מאוד.‏ טוב מאוד.‏
‫אתה לא לבד.‏
‫יש אחרים.‏
‫כיצד?‏
‫הארונית המעלימה שבחדר הנחיצות.‏
‫-‏תיקנתי אותה.‏ ‫-‏הרשה לי לנחש.‏
‫יש לה אחות.‏ תאומה.‏
‫ב"‏בורגין וברקס"‏.‏ הן יוצרות מין מעבר.‏
‫מחוכם.‏
‫דראקו.‏.‏.‏
‫לפני שנים,‏ הכרתי ילד ‫שבחר בכל ההחלטות הלא-‏נכונות.‏
‫-‏אנא,‏ תן לי לעזור לך.‏ ‫-‏אני לא רוצה את עזרתך!‏
‫אתה לא מבין?‏ ‫אני חייב לעשות את זה.‏
‫אני מוכרח להרוג אותך.‏
‫אחרת הוא יהרוג אותי.‏
‫תראו,‏ תראו מה יש לנו כאן.‏
‫כל הכבוד,‏ דראקו.‏
‫ערב טוב,‏ בלטריקס.‏
‫אולי תכירי לי את ידידייך?‏
‫הלוואי שיכולתי,‏ אבל כולנו פה ‫בלוח זמנים קצת לחוץ.‏
‫עשה את זה!‏
‫אין לו אומץ,‏ בדיוק כמו אבא שלו.‏
‫תני לי לחסל אותו בדרכי.‏
‫לא!‏ אדון האופל אמר בבירור ‫שעל הנער לעשות את זה.‏
‫זה הרגע הגדול שלך.‏ עשה את זה.‏
‫קדימה,‏ דראקו.‏
‫עכשיו!‏
‫לא.‏
‫סוורוס.‏
‫בבקשה.‏
‫אבדה קדברה!‏
‫יש!‏
‫האגריד?‏ הלו?‏
‫סנייפ!‏ הוא בטח בך!‏
‫לך איתם.‏
‫אינקרקרוס!‏
‫החזר מלחמה!‏ ‫פחדן שכמוך!‏ החזר מלחמה!‏
‫לא!‏ הוא שייך לאדון האופל.‏
‫סקטומסמפרה!‏
‫אתה מעיז להשתמש ‫בקסמים שלי נגדי,‏ פוטר?‏
‫כן.‏
‫אני הוא הנסיך חצוי-‏הדם.‏
‫פוטר.‏.‏.‏
‫לאור מה שקרה.‏.‏.‏
‫אם תחוש צורך לשוחח עם מישהו.‏.‏.‏
‫עליך לדעת שפרופסור דמבלדור.‏.‏.‏
‫היית יקר לו מאוד.‏
‫אתה חושב ‫שהוא היה עושה את זה?‏
‫דראקו?‏
‫לא.‏
‫לא.‏ הוא הוריד את השרביט שלו.‏
‫בסוף,‏ זה היה סנייפ.‏
‫תמיד סנייפ.‏
‫ואני לא עשיתי כלום.‏
‫זה זיוף.‏
‫פתחי את זה.‏
‫"‏אל אדון האופל.‏ אני יודע שאמות ‫זמן רב לפני שתקרא את זה,‏
‫"‏אבל אני רוצה שתדע ‫שאני זה שגילה את הסוד שלך.‏
‫"‏גנבתי את ההורקרוקס האמיתי,‏ ‫ואני מתכוון להשמידו ברגע שאוכל.‏
‫"‏אני ניצב מול המוות בתקווה ‫שכאשר תפגוש את יריבך הראוי.‏.‏.‏
‫"‏שוב תהיה בן-‏תמותה.‏
‫"על החתום: ר.‏א.‏ב.‏"
‫ר.‏א.‏ב.‏
‫לא יודע.‏
‫אבל לא משנה מי זה,‏ ‫ההורקרוקס האמיתי בידיו.‏
‫וזה אומר שהכול היה מבוזבז.‏
‫הכול.‏
‫מבחינת רון,‏ זה בסדר,‏ אתה יודע.‏
‫אתה וג'יני.‏
‫אבל במקומך,‏ כשהוא בסביבה,‏ ‫הייתי מגבילה למינימום את הנשיקות.‏
‫אני לא חוזר,‏ הרמיוני.‏
‫אני חייב לסיים את מה שדמבלדור התחיל.‏
‫אני לא יודע לאן זה יוביל אותי,‏
‫אבל ברגע שאוכל,‏ ‫איידע אותך ואת רון לגבי מקום הימצאי.‏
‫תמיד הערכתי ‫את אומץ-‏הלב שלך,‏ הארי,‏
‫אבל לפעמים אתה ממש אהבל.‏
‫אתה לא באמת חושב שתוכל.‏.‏.‏
‫למצוא את כל ההורקרוקסים לבד,‏ נכון?‏
‫אתה זקוק לנו,‏ הארי.‏
‫מעולם לא קלטתי כמה המקום הזה יפה.‏
‫הארי פוטר והנסיך חצוי-‏הדם